5)
принцип обгрунтованості бюджет формується на реалістичних макропоказниках
економічного і соціального розвитку держави та розрахунках надходжень до
бюджету і витрат бюджету, що здійснюються відповідно до затверджених методик та
правил;
6)
принцип ефективності при складанні та виконанні бюджетів усі учасники
бюджетного процесу мають прагнути досягнення запланованих цілей при залученні
мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при
використанні визначеного бюджетом обсягу коштів;
7)
принцип субсидіарності розподіл видів видатків між державним бюджетом та
місцевими бюджетами, а також між місцевими бюджетами повинен грунтуватися на
максимально можливому наближенні надання суспільних послуг до їх
безпосереднього споживача;
8)
принцип цільового використання бюджетних коштів бюджетні кошти Використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями;
9)
принцип справедливості і неупередженості бюджетна система України будується на
засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між
громадянами і територіальними громадами;
10)
принцип публічності та прозорості Державний бюджет України та місцеві бюджети
затверджуються, а рішення щодо звіту про їх виконання приймаються відповідно
Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим та
відповідними радами;
11)
принцип відповідальності учасників бюджетного процесу кожен учасник бюджетного
процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії
бюджетного процесу.
2.1 Державний
бюджет України
Доходи
Державного бюджету України включають [12]:
1)
доходи (за винятком тих, що згідно з статтями 64, 66 та 69 цього Кодексу
закріплені за місцевими бюджетами), що отримуються відповідно до законодавства
про податки, збори і обов'язкові платежі та Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів", а також від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами, які утримуються за рахунок Державного бюджету
України, та інших визначених законодавством джерел, включаючи кошти від продажу
активів, що належать державі або підприємствам, установам та організаціям, а
також проценти і дивіденди, нараховані на частку майна, що належить державі в
майні господарських товариств;
2)
гранти і дарунки у вартісному обрахунку;
3)
міжбюджетні трансферти з місцевих бюджетів.
Кабінет
Міністрів України забезпечує виконання Державного бюджету України. Міністерство
фінансів України здійснює загальну організацію та управління виконанням
Державного бюджету України, координує діяльність учасників бюджетного процесу з
питань виконання бюджету.
В
Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету
України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України:
1)
операцій з коштами державного бюджету;
2)
розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів;
3)
контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті
зобов'язань та проведенні платежів;
4)
бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.
Міжбюджетні
відносини це відносини між державою, Автономною Республікою Крим та місцевим
самоврядуванням щодо забезпечення відповідних бюджетів фінансовими ресурсами,
необхідними для виконання функцій, передбачених Конституцією України та
законами України.
Метою
регулювання міжбюджетних відносин є забезпечення відповідності між
повноваженнями на здійснення видатків, закріплених законодавчими актами України
за бюджетами, та бюджетними ресурсами, які повинні забезпечувати виконання цих
повноважень.
Видатки
на здійснення повноважень, що виконуються за рахунок коштів державного бюджету
та місцевих бюджетів, поділяються на:
1)
видатки державного бюджету на забезпечення конституційного ладу держави,
державної цілісності та суверенітету, незалежного судочинства, а також інші
передбачені цим Кодексом видатки, які не можуть бути передані на виконання
Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню;
2)
видатки місцевих бюджетів, які визначаються функціями держави та можуть бути
передані на виконання Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню з
метою забезпечення найбільш ефективного їх виконання на основі принципу
субсидіарності;
3)
видатки місцевих бюджетів на реалізацію прав та обов'язків Автономної
Республіки Крим та місцевого самоврядування, які мають місцевий характер та
визначені законами України.
Розмежування
видів видатків між місцевими бюджетами здійснюється на основі принципу
субсидіарності з урахуванням критеріїв повноти надання послуги та наближення її
до безпосереднього споживача. Відповідно до цих критеріїв види видатків
поділяються на такі групи:
1)
перша група видатки на фінансування бюджетних установ та заходів, які
забезпечують необхідне першочергове надання соціальних послуг, гарантованих
державою, і які розташовані найближче до споживачів;
2)
друга група видатки на фінансування бюджетних установ та заходів, які
забезпечують надання основних соціальних послуг, гарантованих державою для всіх
громадян України;
3)
третя група видатки на фінансування бюджетних установ та заходів, які
забезпечують гарантовані державою соціальні послуги для окремих категорій
громадян, або фінансування програм, потреба в яких існує в усіх регіонах
України.
Видатки
першої групи здійснюються з бюджетів сіл, селищ, міст та їх об'єднань.
Видатки
другої групи здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної
Республіки Крим та міст обласного значення, а також районних бюджетів.
Видатки
третьої групи здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим та обласних
бюджетів.
До
видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на:
1)
державне управління:
а)
законодавчу владу;
б) виконавчу
владу;
в)
Президента України;
2)
судову владу;
3)
міжнародну діяльність;
4)
фундаментальні та прикладні дослідження і сприяння науково-технічному прогресу
державного значення, міжнародні наукові та інформаційні зв'язки державного
значення;
5)
національну оборону;
6)
правоохоронну діяльність та забезпечення безпеки держави;
7)
освіту:
8)
охорону здоров'я:
9)
соціальний захист та соціальне забезпечення:
10)
культуру і мистецтво:
11)
державні програми підтримки телебачення, радіомовлення, преси, книговидання,
інформаційних агентств;
12)
фізичну культуру і спорт:
13)
державні програми підтримки регіонального розвитку та пріоритетних галузей
економіки;
14)
програми реставрації пам'яток архітектури державного значення;
15)
державні програми розвитку транспорту, дорожнього господарства, зв'язку,
телекомунікацій та інформатики;
16)
державні інвестиційні проекти;
17)
державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони
навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, попередження та
ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха;
18)
створення та поповнення державних запасів і резервів;
19)
обслуговування державного боргу;
20)
проведення виборів та референдумів, державне фінансування політичних партій;
21)
інші програми, які мають виключно державне значення.
2.2 Місцеві
бюджети України
Місцевий
бюджет, відповідно до Бюджетного Кодексу України [12], містить в собі
надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки
Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці
надходження і витрати складають єдиний баланс відповідного бюджету.
1. До
доходів, що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування та враховуються
при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів, належать такі податки і збори
(обов'язкові платежі):
1)
податок з доходів фізичних осіб у частині, визначеній статтею 65 цього Кодексу;
2)
державне мито в частині, що належить відповідним бюджетам;
3)
плата за ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності та
сертифікати, що видаються виконавчими органами відповідних рад;
4)
плата за державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, що
справляється виконавчими органами відповідних рад;
5)
плата за торговий патент на здійснення деяких видів підприємницької діяльності,
що справляється виконавчими органами відповідних рад;
6)
надходження адміністративних штрафів, що накладаються виконавчими органами
відповідних рад або утвореними ними в установленому порядку адміністративними
комісіями;
7)
єдиний податок для суб'єктів малого підприємництва у частині, що належить
відповідним бюджетам.
Податки
і збори (обов'язкові платежі), зазначені у цій статті, складають кошик доходів,
що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування та враховуються при
визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів.
2. До
доходів бюджетів міст Києва і Севастополя зараховується 100 відсотків
загального обсягу податку з доходів фізичних осіб, що сплачується
(перераховується) згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних
осіб" на території цих міст.
3. До
доходів бюджетів міст республіканського (в Автономній Республіці Крим) та
обласного значення зараховується 75 відсотків від загального обсягу податку з
доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Законом
України "Про податок з доходів фізичних осіб" на території цих міст.
4. До
доходів бюджетів міст районного значення, сіл, селищ чи їх об'єднань
зараховується 25 відсотків від загального обсягу податку з доходів фізичних
осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Законом України "Про
податок з доходів фізичних осіб" на цій території.
5.
Для забезпечення реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм
територіальних громад доходи бюджету Автономної Республіки Крим та обласних
бюджетів, які враховуються при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів,
формуються за рахунок:
1) 25
відсотків податку з доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується)
згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" на
відповідній території;
2) 25
відсотків плати за землю, що сплачується (перераховується) згідно з Законом
України "Про податок з доходів фізичних осіб" на території Автономної
Республіки Крим та відповідної області;
3)
плати за ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності та
сертифікати, що видаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим та
обласними державними адміністраціями.
6.
Для забезпечення реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм
територіальних громад доходи районних бюджетів, які враховуються при визначенні
обсягів міжбюджетних трансфертів, формуються за рахунок:
1) 50
відсотків податку з доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується)
згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" на
території сіл, селищ, міст районного значення та їх об'єднань;
2) 15
відсотків плати за землю, що сплачується на території сіл, селищ, міст
районного значення та їх об'єднань;
3)
плати за ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності та
сертифікати, що видаються районними державними адміністраціями;
4)
плати за державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, що
сплачуються (перераховуються) згідно з Законом України "Про податок з доходів
фізичних осіб" районними державними адміністраціями;
5)
надходження адміністративних штрафів, що накладаються районними державними
адміністраціями або утвореними ними в установленому порядку адміністративними
комісіями.
7. До
доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначенні обсягу
міжбюджетних трансфертів, належать:
1)
місцеві податки і збори, що зараховуються до бюджетів місцевого самоврядування;
2)
100 відсотків плати за землю для бюджетів міст Києва та Севастополя; 75
відсотків плати за землю для бюджетів міст республіканського Автономної
Республіки Крим та міст обласного значення; 60 відсотків плати за землю для
бюджетів сіл, селищ, міст районного значення та їх об'єднань;
3)
податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів
у частині, що зараховується до відповідного бюджету;
4)
надходження сум відсотків за користування тимчасово вільними бюджетними
коштами;
5)
податок на промисел, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування;
6)
надходження дивідендів, нарахованих на акції (частки, паї) господарських
товариств, що є у власності відповідної територіальної громади;
7)
плата за забруднення навколишнього природного середовища у частині, що
зараховується до відповідного бюджету;
8)
кошти від відчуження майна, яке знаходиться у комунальній власності, в тому
числі від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що
перебуває у комунальній власності;
9)
фіксований сільськогосподарський податок у частині, що зараховується до бюджетів
місцевого самоврядування;
10)
плата за оренду майнових комплексів, що знаходяться у комунальній власності;
11)
надходження від місцевих грошово-речових лотерей;
12)
плата за гарантії, надані з дотриманням умов, визначених статтею 17 цього
Кодексу;
13)
гранти та дарунки у вартісному обрахунку;
14)
власні надходження бюджетних установ, що утримуються за рахунок коштів
відповідного бюджету;
15)
податок на прибуток підприємств комунальної власності;
16)
платежі за спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення;
17)
інші надходження, передбачені законом.
8. До
видатків, які здійснюються з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення та їх
об'єднань та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів,
належать видатки на:
1)
органи місцевого самоврядування сіл, селищ, міст районного значення;
2)
освіту: дошкільну освіту; загальну середню освіту (школи дитячі садки);
3)
первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу
(дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та
фельдшерські пункти);
4)
сільські, селищні та міські палаци культури, клуби та бібліотеки;
5)
місцеву міліцію.
9. До
видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст
республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та
враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки
на:
1)
державне управління:
а)
органи місцевого самоврядування міст республіканського Автономної Республіки
Крим і міст обласного значення;
б)
органи місцевого самоврядування районного значення;
2)
освіту:
а)
дошкільну освіту (у містах республіканського Автономної Республіки Крим та міст
обласного значення);
б)
загальну середню освіту:
в)
заклади освіти для громадян, які потребують соціальної допомоги та
реабілітації:
г)
інші державні освітні програми;
ґ)
вищу освіту відповідно до програм соціально-економічного розвитку регіонів;
3)
охорону здоров'я:
а)
первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу
(лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної
медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні
поліклініки);
б)
програми медико-санітарної освіти (міські та районні центри здоров'я і заходи
по санітарній освіті);
Страницы: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
|