Основа нац вал
системи Укр - гривня. Гривня - частково конвертована вал за поточними
операціями. Резиденти Укр повинні продавати 50% вал виручки на внутр вал
ринку. Курс гривні офіційно не прив”язаний до якоїсь іншої вал чи вал корзини.
Діє режим плаваючого вал курсу , що залежить від попиту та пропозиц на валюти
на УМВБ та змінюється в межах вал коридору. Встановлюється розмір маржі
комерційних банків 5-10% від офіційного курсу. Валютні та розрахункові операції
проводяться через уповноважені банки. Міжнародні розрахунки проводяться в Укр
згідно з міжнародними уніфікованими правилами та нормами з переважним
використанням векселів, чеків, докум акредитивів, інкасо та банківського
переказу.
Принципи організації розрах в інвал:
1) Вал Укр - єдиний законний засіб платежу на терит Укр. 2) Уповноваж
банки зобов”яз купувати інвалюту на міжбанк вал ринку Укр за дорученням та за
рах резидентів з метою виконання зобов”язань резидентів 3) В розрахунках між
резид та нерезид як засіб платежу використов іноз вал. Такі розрах здійснюються
через уповноваж банки 4) Нерез - роботодавці здійснюють оплату праці резид
виключно у вал Укр 5) Вал цінності резид, які є за межами Укр підлягають
обов”язковому декларуванню в НБУ.
З 1992р. Укр - член МВФ і таким чином влючена в світову валютну систему.
Укр реалізує програми економічного реформування МВФ.
Суб”єкти вал регулювання Укр: НБУ; уповноваж банки (комерц банки Укр,
які мають ліцензію НБУ на проведення операцій з вал цінност); інші ліцензовані
фін-кредит зеклади - резид; Юр особи, що уклали з уповнов банками агентські
угоди, щодо відкриття пунктів обміну іноз вал; фін-кред заклади - нерезид, що
отримали індивід дозвіл НБУ. Структура міжб вал ринку Укр включає також вал
біржі, вал відділ товарн та фонд бірж, які мають дозвіл на проведення вал
операц.
Основні спец вал інститути в сфері вал контролю: 1) НБУ - головн
інститут контролю, що відповідає за дотримання правил вал операцій на терит Укр
з усіх питань, які не віднесено до виключної компетенції інших органів. 2)
Уповноважені банки здійсн контроль за вал операц, які здійсн-ся резид та
нерезид через відповідні банки. 3) ДПІ Укр здійсн фін контроль за вал операц.
4) Мін зв”язку - контроль за дотриманням правил поштових переказів за межі Укр.
5) Митний комітет Укр - котроль за дотриманням правил переміщення вал цінностей
через митний кордон Укр.
Ключові проблеми становлення вал системи Укр: 1) проведення вал
політики, узгодженої з політикою економіч та особливо пром розвитку 2)
Поліпшення структури плат балансу особливо стосовно поточних операцій 3)
проблема виплат за борговими зобов”язаннями 4) проблема нелегітимної втечі
капіталу 5) проблема вільної конвертованості нац вал
135. Україна в процесах
міжнародної трудової міграції.
На шляху входженя
україни до світового співтовариства неминуче постає питання входження в процеси
міжнародної міграції. Регулюванням цього процесу зайнялися досить недавно.
На сьогодні вУкраїні проживає близько 1 млн. нелегальних мігрантів.
Переважно це біженці з колишніх та нинішніх зон воєнних конфліктів на теренах
СРСР, а також жителі азіатських країн (Бангладеш, Афганістан, В’єтнам, Іран,
Пакистан, тощо). Ці групи мігрантів розглядають Україну як транзитний майданчик
з якого можна легко потрапити до заможніх країн Європи. З 1997 року в Україні
йде робота над законодавством, що регулювало б процеси міграції та
забезпечувало захист національних інтересів України.
З іншого боку України розширює експорт робочої сили. Законодавство
україни дозволяє громадянам виїжджати на роботу за кордон. Ця проблема стає
більш гострою на тлі високого рівня безробіття всередині країни. На сьогодні в
Україні офіційно зареєстровано 1,3 млн безробітних, реальну їх кількість
оцінюють на рівні 10 млн. чоловік.
Таким чином україна потенційно може поставити на світовий ринок праці
близько 10-12 млн чоловік. Проте в реальності на роботу за кордоном виїжджає
десь 1,5-2 млн. чоловік. Причина такого низького експорту робочої сили: зростаюча
конкуренція на світових ринках праці, слабкий розвиток служб лрацевлаштування
українських громадян за кордоном, невисокі можливості щодо самостійного
працевлаштування за кордоном.
Загрозливого масштабу в україні досягло явище “відпливу мозків”. Обсяги
ього процесу оцінити дуже важко, оскільки воно носить і відкритий і прихований
характеер. Особливо часто це відбувається через діяльність спільних підприємств
за участю західних фірм. Іноземні власники СП переводять до своїх зарубіжних
головних фоісів та науково-дослідних центрів найбільш здібних та перспективних
спеціалістів. Інший метод полягає в запрошені на навчання кращих стундентів.
Вирішеня цієї проблеми можливе лише через покращення економічної ситуації в
Україні, створенні умов для розкриття здібностей особистості, забезпечення
гідного рівня життя.
З огляду на вище сказане Україні слід докласти максимум зусиль щодо
освоєння міжнародного ринку праці. Експорт української робочої сили потенційно
в декілька разів більш потенційний ніж товарний експорт. Один кваліфікований
робітник, що працює за кордоном приносить в Україну до 12000 доларів.
Купіть нарешті Тарасу квиток на літак до Франкфурта!
136 Стан і особливості
формування платіжного балансу (ПБ) Укр.
В Укр всі статті ПБ об”єднуються в два розділи: рах поточн операцій
(РПО) та рах операц з капіталом та фін операц (РОКФО).
В 1998р. Укр вийшла з від”ємним сальдом рах поточн операц в сумі
-1296 млн. дол., що на 39 млн. дол. менше в порівнянні з попереднім р. Це
викликано значним дефіцитом торговельного Б в сумі -2584 млн. дол., що на 1621
млн. дол. менше, ніж в попередньому році, а також внаслідок від”ємного сальдо
доходів -871 млн. дол., що зросло порівн з 1997р. на 227 млн. дол. Перевищення
імп над Е у відносинах Укр з РФ та Туркм нейтралізується завдяки операціям з
послугами, пов”язаними з транзитом через нашу територію нафти, газу та аміаку
(1377 млн. дол. на 1292 млн. дол. менше, ніж в 1997) та чистими поточними
трансфертами (782млн. дол. на 63 млн. дол. менше, ніж в 1997).
Рах операц з капіт та фін операц характеризує міжн рух активів та
кредитів. В 1998 Укр мала позитивне сальдо РОКФО в усмі 2106 млн. дол., тобто є
чистим імпортером капіталу.
Застосування статті “Помилки та упущення” пояснюється статистичними
неточностями, які виникають при ідентифікації зовнішньо - економ операцій
внаслідок часових та вартісних розбіжностей. В 1998 позитивне сальдо чистих
неідентифікованих надходжень склало в Україні 810 млн. дол.
Регулюючою статтею ПБ Укр є резервні активи. Вони являють собою ліквідні
активи НБУ у вільноконвертованій вал у банках -нерезидентах, золоті запаси НБУ,
активи в МВФ у вигляді резервної позиції та СПЗ. Особливість цієї статті: зміна
резервних активів в Укр не виділяється в самостійн розділ, а відноситься
окремою статею на рах капітальних операцій. В 1998 рез активи зменшилися на
1324 млн. дол. і показані зі знаком “+”.
Світова практика свідчить про те, що в переважній більшості випадків
первинне сальдо ПБ є від”ємним, тобто РПО зводиться з дефіцитом.
Вище було розглянуто причини дефіциту РПО Укр. Кінцеве вирівнювання ПБ
Укр було досягнуто через залучення зовнішніх фінансів на РОКФО. Зовн фінанси
були залучені у таких формах: 1) капіт трансферти (-3 млн. дол.) 2) прямі
інвестиції (+747 млн. дол.) 3) портфельні інв (+47 млн. дол.) 4) інші інв
(кредити) (-9 млн. дол. ) Крім них сальдо РОКФО було збільшено внаслідок
зменшення резервних активів на 1324 млн. дол.
Отже, для фінансування дефіциту РПО із РОКФО було направлено 2106 млн.
дол. Ця сума разом із статею “Помилки та упущення” врівноважує РПО - 1296 млн.
дол. (2106 млн. дол.- 810 млн. дол. )
137. Стан і проблеми впровадження
міжнародних стандартів бух. Обліку в Україні.
Велику роль в
успішності ринкових реформ відіграє економічна інформація, що формується в
системі бух. Обліку. За підходом, що існував раніше бух. Звітність мала
показувати ступінь виконання централізованих планів, а затверджені норми немали
на меті обліковувати активи та заюов’зання підприємства за їх фактичним станом.
Ця методика спричиняла незбігання доходів та витрат, викривляла показники фін.
Звітності.
Розвиток МЕВ України спричинив необхідність змін в веденні бух. обліку.
Ревформа бух обліку була перш за все необхідна укр. Підприємствам, що
намагалися залучити іноземні інвестиції. Вважається, що використання міжнар.
Стандартів дозволить зменшити ризик для кредиторів та ті інвесторів, зменшить
витрати по створенню країни на розробку власної системи бух. обліку, посилить
міжнароднукооперацію в сфері бух. обліку, збільше рівень довіри до української
бух. звітності.
Перехід міжнародних стандартів розпочався ще в 1992 році після виданя
відповідного указу президента. В червні 1999 року було прийнято закон “Про бух.
облік та фін. Звітність в Україні.” В тому ж році було прийнято новий план
рахунків. Отже процес пойшов.
Першими перехід до міжнародних стандартів обліку здійснили ком. банки.
Це викликано порівняно значним ступенем інтеграції українських банків в МЕВ, та
регулярними контактами з міжнародними фін. Установами.
В цілому процес переходу од міжнародних стандартів розраховано на
декілька років. В Укарїні вже введено в дію 20 міжнародних стандартів БО з 39.
Починаючи з 1999 року повним ходом йде перепідготовка облікового персоналу
підприємств.
Згідно з вищезгаданим законом кожне підприємство України повинно трансформувати
свою звітність за минулий рік згідно нових стандартів. Комісія по цінних
паперах і фонд.ринку вже в 1999 році зуміла добитись від всіх емітентів акцій
звітності за новими стандартами. Перехід до нових стандартів вимусив
підприємства повністю трансформувати свій баланс, скласти звіт про рух грошових
коштів та здійснити безліч інших дрібних змін.
Отже сферою використання міжнародних стандартів є складання фін. Звітів
загльного користування підприємств усіх видів і поширюється як на окремі підприємства
так і консолідовані фін. звіти.
Перехід комерційних підприємств проходить без суттєвих складностй. Про
те деякі проблеми виникають у держ підприємств, що працюють за “касовим
методом”. Міжнародні стандарти в основному орієнтовані на приватний сектор,
тому держ. Підприємствам доводиться використовувати власні рахунки і трохи
відхилятися від міжнародного стандарту.
138. Харктеристика системи регулювання міжнародної економічної
діяльності в Україні.
Особливістю сучасного регулювання зовнішньоекономічної діяльності
України є різноманітність метгодів. Сукупність таких регулюючих заходів
обєднуються в загальну категорію зовнішньоекономічної політики держави.
Державна зовнішньоекономічна політика – це сукупність заходів, що спрямовані на
досягнення країною певних переваг на ринку і в одночас на захист власного
ринку.
В своїй зовнішньоекономічній політиці Україна застосовує тарифні і
нетарифні методи регулювання.
Тарифніт методи включають встановлення експортного та імпортного тарифу,
які призвані регулювати експорт та імпорт відповідно.
Україна також застосовує і нетарифні методи, тобто методи
адміністративного впливу. Метою їлх встановлення є регулювання
зовнішньоекономічної діяльності та дотримання міжнародних забовязань країни.
На систему зовнішьоекономічного регулювання України певним чином
впливають міжнародні договори та організації. Найбільш яскравим прикладов є WTO. України
з метою прискорення процесу вступу до цієї організації повинна адаптуватися до
встановлених нею правил.
Головним документом, шо регламентує зовнішньоекономічну діяльність в
Укарїні є Закон про зовнішньоекономічну діяльність прийнятий в 1991 році. Цей
закон визначив коло фізичних та юридичних осіб, що мають право займатися цим
видом діяльності та заклав основи зовнішньоекономічного законодавства України.
В 1992 році було введено в дію Закон Про єдиний митний тариф України.
Цей документ юридично закріпив основи митного регулювання зовнішньоекономічної
діяльності в Україні.
В 1991 році було введено в дію Митний кодекс, який заклав правові та
економічні основи митної справи в Україні.
В 1994 році прийнято закон “Про порядок проведення розрахунків в
іноземній валюті”, який регламентує порядок, строки, та форми оплати
зовнішньоторгівельних операцій субєктами зовнішньоекономічної діяльності.
ЦІєї сфери стосується ряд указів президента України. Введено в дію
міжнародні правила Incoterms90.
Всі ці заходи спрямовані на приведення законодавства україни у
відповідність з принципами та правилами ГАТТ.
До складу державних органів, що здійнюють регулювання ЗЕД в Україні
можна віднести: Міністерство економіки, Державна митна служба, Міністерство
фінансів, Кабінет міністрів, НБУ, Верховна Рада.
139. Митне регулювання
експортно-імпортних операцій в Україні.
Митний тариф –
центральний елемент митно-тарифного регулювання ЗЕД. Митний тариф – це
систематизолваний перелік митних ставок (зборів). Мито – це податок, який
стягується при переміщені товару через митний кордон. Порядок формування та
застосування миитного тарифу України визначено Законом України “Про Єдиний
митний тариф”, який було прийнято в 1992 році.
Митні тарифи
представлені в Україні двома групами: експортні та імпортні. Експортний
митний тариф – застосовується з метою отримання додаткових бюджетних
надходжень та регулювання експорту окремих видів товарів. Імпортний тариф
– формує оптимальну структуру імпорту шляхом диференціації ставок, виступає
частиною механізму ціноутворення, захищає окремі галузі економіки, сприяє
збалансування сальдо експорту-імпорту.
В Україні використовуються
такі види мита: 1) адвалерне – нараховується у відсотках до митної вартості
товарів, 2) специфічне – встановлюється у встановленому грошовому розмірі на
одиницю товарів, 3) комбіноване – схоже на адвалерне, але встановлено
мінімалбну митну подать. Останні два види ставок широко використовуються з 1995
року. Це не дозволяє імпортерам занижувати митну вартість товарів, що
ввозяться. Проте одночасно призводить до ввезення низькоякісних дешевих товарів
з низькою митною вартістю. Крім того можуть застосовуватись сезонні та особливі
(антидемпінгові та компенсаційні) мита.
В 1996 році Кабмін
ухвалив декілька постанов щодо обкладення митом товарів ввезених в Україну
фізичними особами.
Нарахування мита на
товари здійснюється на основі їхньої митної вартості. Митна вартість – це ціна,
що фактично сплачена або підлягає сплаті за товар в момент перетину митного
кордону України. Митна вартість за звичай встановлюється на основі тієї, що
вказана в рахунку-фактурі. Також може застосовуватись розрахункова митна
вартість: за ціною угоди, за ціною угоди щодо подібних товарів, за мінімальною
митною вартістю, за ціною угоди щодо ідентичних товарів, на підставі віднімання
вартості, на основі експортної митної вартості, за формулою яка вказана в
контракті (наприклад ціни знаступною фіксацією).
Законодавство
України передбачає додатково використання преференційних, пільгових та повних
ставок. Преференційні ставки застосовуються до товарів з країн, з якими
встановлено преференційний митний режим або митний союз. Пільгові ставки
для товарів з країн з режимом найбільшого сприяння або національним режимом. Повні
ставки – для товарів з усіх інших країн.
140. Нетарифні засоби регулювання експорту та імпорту в Україні.
Страницы: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30
|