Відлига Хрущова
3
М.С. ХРУШОВ: ДВА КОЛЬОРИ ЧАСУ
(Урок-суд)
Тема: М.С.Хрущов: два ко-льори часу. «Відлига».
Мета: розкрити позитивні і не-гативні наслідки діяльності лідера КПРС і Радянської держави М.С.Хрущова, вчити давати харак-теристику історичного діяча, розви-вати навички дискутування. Вихо-вувати прагнення приносити людям користь і протистояти злу, вчити аналізувати і узагальнювати мате-ріал, давати свою оцінку явищам і процесам.
Форма уроку: урок-суд.
Обладнання: політична карта світу, порт-рет М.С. Хрущова, плакати з історії космонав-тики.
Література:
1. Алексей Аджубей. Крушение иллюзий. -- М.: «Интербук», 1991.
2. Рой Медведєв. Н.С. Хрущев. Политическая био-графия. -- М.:«Книга»,1990.
3. XX сьезд КПСС и его исторические реальности. Под общей ред. В.В. Журавяна. -- М.: 1991.
4. Турченко Ф.Г., Панченко П.П., Тимченко С.П. Но-вітня історія України. -- ч. II. -- К.: «Генеза», 2001.
5. Давлетов О.Р., Комина В.Г., Мороко В.М. Все-світня історія, 1945-1997. -- Запоріжжя: видавництво «Просвіта», 1997.
Хід заняття.
І. Вступне слово викладача. Швидко пробігають дні за днями, і кожен прожитий день стає історією. Хто ж творить історію? Чому одні люди скромно проживають життя і непомітно відходять у вічність, а інші залишаються у пам'яті нащадків (вдячній чи невдячній -- це вже по заслугах) не лише на роки, а й на цілі століття.
Сьогодні ми поведемо мову про одного з таких історичних діячів СРСР, чия особиста діяльність вплинула не лише на долю радянсь-кого народу, а й на перебіг подій в Європі і навіть у світі -- Микиту Сергійовича Хрущова. Влаштуємо своєрідний суд над його справа-ми, постараємось зрозуміти суть і наслідки його реформ, успіхи і невдачі у політиці. Спочатку пригадаємо:
а) Коли Хрущов займав найвищі партійні і урядові пости на Україні?
-- З 1938 по грудень 1949 -- Перший секретар ЦК КП(б)У і Голова Ради Міністрів СРСР.
б) Коли він займав найвищі пости у СРСР?
-- З 1953 по жовтень 1964 -- Пер-ший секретар ЦК КПРС і з 1958 -- Голо-ва Ради Міністрів СРСР.
в) Який період в історії називають хрущовською «відлигою»?
-- 1956--1961 рр.
г) Чому? Що це значить?
-- «Потепління» серед зими. Це час демократизації, лібералізації існуючої командно-адміністративної системи. А на-ступні всі кроки у зовнішній і внутрішній політиці розглянемо у вигляді судового засідання.
Завдання студентам (на дошці).
1. На основі виступів обвинувальної і захи-щаючої сторін зробити висновки і відповісти на питання.
«Основні напрями політики Хрущова»
Зміни в суспільно-політичній сфері
|
Основні заходи в реформу-ванні про-мисловості
|
Основні заходи у реформу-
ванні
сільського господар-ства
|
Суть соціальної політики
|
|
Результати
|
|
Пози-тивні
|
Нега-тивні
|
Пози-тивні
|
Нега-тивні
|
Пози-тивні
|
Нега-тивні
|
Пози-тивні
|
Нега-тивні
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2. У чому проявлявся волюнтаризм та суб'є-ктивізм М.С. Хрущова?
3. Чому ми кажемо про суперечливий ха-рактер у розвитку культури в той час?
Сценарій суду.
Дійові особи:
-- суддя (веде судове засідання);
-- секретар суду (складає протокол);
-- народні засідателі;
-- державний обвинувач;
-- адвокат;
-- підсудний (М.С. Хрущов);
-- свідки;
-- експерти;
Всі інші студенти можуть з дозволу судді виступати як обвинувачі або захисники.
-- Прошу учасників судового засідання зай-няти свої місця і розпочати судове засідання.
-- Встати! Суд іде. Прошу сісти.
Суддя: (інформує про обвинувачення М.С. Хрущова).
-- Сьогодні слухається справа про одного з найвидатніших керівників Радянської дер-жави середини 50-х -- середини 60-х років XX ст. -- М.С. Хрущова.
М.С. Хрущов народився 17 квітня 1894 року у с. Калинівка Дмитрієвського повіту Курської губернії у селянській сім'ї. До 15 років найми-тував у поміщиків, а далі почалось робітниче життя на Україні -- Донбасі, де у трудовій Юзовці працював слюсарем. У 1919 р. всту-пив до лав більшовицької партії. Під час гро-мадянської війни він -- червоноармієць, голо-ва партосередку, політрук, комісар батальйону, інспектор політвідділу 9-ї Кубанської армії.
Після війни -- знову на Рутченській копальні. Із серпня 1922 р. він -- учень робітфаку при Юзівському гірничому технікумі, з 1923 р. -- член Юзівського окружкому партії. З липня 1925 р. -- на партійній роботі. У квітні 1928 р. за рекомендацією Л. Кагановича його заби-рають у Київ на посаду завідуючого орг-відділом Київського окружного партійного ко-мітету. У 1929--1931рр. -- на навчанні у Мос-ковській Промисловій академії ім. Сталіна (теж допоміг Каганович).
У 1935 р. -- він очолює уже Московську парторганізацію. У 1938--1949 рр. -- І секре-тар ЦК КП(б)У. З 1953 по 1964 -- 1 секретар КПРС і з 1958 по 1964 р. -- Голова Раді Міністрів СРСР.
Прокурор: М.С.Хрущов обвинувачується у наступному:
1. У провалі спроб підняти сільське госпо-дарство (зокрема, у намаганні штучно впрова-дити кукурудзу на непідготовлених для цього ґрунтах і без урахування відповідних природ-но-кліматичних умов).
2. Різкому скороченні підсобного господар-ства колгоспників.
3. Падінні життєвого рівня населення з 1959 р.
4. Пограбуванні населення внаслідок гро-шової реформи 1961 р.
5. Урядових репресіях на Україні у 1930-- 40-х рр.
6. Розриві з українською інтелігенцією, реп-ресіях щодо неї у 1960-х рр.
7. Карибській кризі 1961--1962 рр.
8. Берлінській кризі 1961 р.
9. Придушенні революції в Угорщині у 1956 р.
10. Погіршенні відносин з Китаєм.
11. Присвоєнні звання Героя Радянського Союзу керівникові Єгипту Г.А. Насеру, а також у Суецькій кризі.
12. Порушенні принципів колегіального ке-рівництва, прояві власного культу особи.
Секретар: Слово учню-експерту.
Студент-експерт: Удень свого 70-річчя (1964 р.) Хрущов порівняв власне життя з драбиною, підкреслюючи, що подолав її, не перестрибую-чи через «щаблі», виконуючи будь-яку справу.
Загалом, як свідчать факти, так воно й було. Разом з тим не слід забувати, що деякі «щаблі» йому допомагали долати впливові тогочасні керівники. Серед них варто назвати, насампе-ред, Л. Кагановича, який очолив ЦК КП(б)У у квітні 1925 р. Саме він, викликавши Хрущова у 1928 р. в Харків, запропонував йому посаду заступника завідуючого оргвідділом ЦК, моти-вуючи це тим, що в апараті ЦК дуже мало робіт-ників.
Так Хрущов вперше опинився у Києві.
Вступити у Московську промислову акаде-мію ім. Сталіна не міг, бо мало було стажу ке-рівної господарської роботи, але теж допоміг Каганович. Не закінчивши академії, Хрущова забирають на партійну роботу в Москву.
Вже у ті роки Сталін шанобливо ставився до Хрущова. Чому? Бо М.С.Хрущов беззасте-режно підтримував ту політичну лінію, яку по-ступово нав'язували партії і суспільству Сталін і його найближче оточення. У політичному до-робку М.С.Хрущова -- енергійна боротьба з усякого роду опозиціонерами, багато з яких виступали не проти лінії партії, а проти Ста-лінського диктату. У 1920-і роки Хрущов підтри-мував Кагановича, а Сталін, який зміцнював свої позиції, спираючись головним чином на молоді сили партії, гнівно засуджував «нову опозицію», потім «правий ухил» в партії. Тоді М.С.Хрущов був «вірним учнем і соратником Сталіна».
У 1938 р. Хрущов -- на Україні, на посаді І секретаря ЦК КП(б)У. У цей час політика «коренізації» остаточно зійшла нанівець. У шко-лах ведеться боротьба проти «буржуазно-на-ціоналістичного впливу на дітей» у національ-них школах. Поступово ліквідуються націо-нальні школи, здійснюється русифікація шкіл, чистка партії від «шкідників» і «ворогів наро-ду». Серед жертв репресій можна назвати таких партійних і державних діячів, як Попов, Любченко, Затонський, Сухомлинь, Хатаєвич, Квірінг, Демченко, Савицький, Якір, Вегер, Ку-лик, Саркісов, Клименко, Строганов, Чернявський та ін., майже весь керівний склад КПЗУ. Згадуючи пізніше про свої враження після при-їзду в Україну, Хрущов зазначив: «Партійне ке-рівництво було майже повністю розгромлено. Нам довелося починати з нуля». У лютому 1938 у Київ приїжджав тодішній нарком внутрішніх справ М.І.Єжов. Наркомом внутрішніх справ України був призначений О.І.Успенський, після чого «розпочався на Україні справжній розг-ром ворожих міст». Єжов на оперативній на-раді дав вказівку: на Україні потрібно розстрі-ляти ще ЗО тисяч «ворогів народу». Хрущов зак-ликав на XVIII з'їзді ВКП(б) до нещадності зни-щення ворогів, усіх «підлих шпигунів любченків, хвильових, затонських та інших нечистей». Май-же всі репресовані засуджувались до найви-щої міри покарання.
В той час, коли голова НКВС на Україні (Ус-пенський) керував боротьбою з «ворогами народу», було викрито «замах» на самого Хру-щова. Отже, він, як і інші представники ста-лінського оточення, повинен нести відпові-дальність за всі викривлення і злочини, які вчинив Сталін. Ряд справ діячів, приречених у роки терору на смерть, вже у період «відлиги» були вилучені з архівів О.І.Серовим, -- роби-лося це за прямою вказівкою Хрущова: адже на них стояв і його підпис.
Секретар: Слова просить адвокат.
Адвокат: Микита Сергійович Хрущов є лю-диною цікавою. Як говорив академік А.Д.Сахаров, він є фігурою світового значення. У який час прийшов він до влади? Все більш убожіюче і, по суті, напівзруйноване село, технічно відстала промисловість, найгостріший дефіцит житла, низький рівень життя населення, мільйо-ни ув'язнених у тюрмах і таборах, ізольованість країни від зовнішнього світу -- все це вима-гало нової політики, радикальних змін. Не варто забувати того, що органи держбезпеки сто-яли фактично поза реальним партійним конт-ролем. Вони, загалом по країні, замикалися безпосередньо на Сталіна, та багато регіональ-них керівників часто-густо змушені були бра-ти на віру ті версії про «шкідників» та «шпи-гунів», що їх пропонували «драматурги» з НКВС. З приїздом Хрущова на Україну поча-лося «виправлення помилок», які мали місце при виключенні комуністів з партії, багато з них були поновлені у її лавах.
Непросто, неоднозначно розвивалися тоді суспільно-політичні процеси. І ті політичні діячі, які стали жертвами репресій, і ті, хто, як М.С. Хрущов, вижив і потім розгорнув гостру критику сталінських методів керівництва, -- всі вони були дітьми свого часу. І, скажімо, те, що Хру-щов був певною мірою відповідальним за без-законня, зовсім не принижує його ролі як діяча, що знайшов у собі сили і мужність засудити ці беззаконня, розвінчати культ особи Сталіна.
Хрущов -- виходець з народу. Людина, яка визволила мільйони висланих, а народ не може вибачити йому масових посівів кукурудзи.
Як багато енергії віддав Хрущов справі роз-витку економіки України, зокрема вугільної про-мисловості! Хрущов був одним із перших, кому Сталін розповів про підсумки переговорів із Ріббентропом у серпні 1939 р. і про секрет-ний протокол до нього. Він знав, що «пакт Ріббентропа--Молотова» -- історична неми-нучість, але сама по собі домовленість з фа-шистською Німеччиною викликала неприєм-не почуття, тривогу.
У роки Великої Вітчизняної війни всі зусил-ля Хрущова, члена Військової Ради Сталінградського фронту, підпорядковувались одній меті -- захисту твердині на Волзі. Тут, під Сталінградом, він пережив особисту трагедію: у березні 1943-го в бою загинув його старший син Леонід.
Як велику драму пережив Хрущов і катаст-рофу радянських військ під Харковом навесні 1942. Він декілька разів телефонував Сталіну з проханням зупинити контрнаступ ЧА під Хар-ковом. Сталін відмовив: на його думку Тимошенко (головнокомандуючий Південно-Захід-ним фронтом), Хрущов (член Військової ради) і начальник штабу Баграмян «перебільшують небезпеку».
8 вересня 1943 р. Хрущов звертається до Сталіна із клопотанням про нагородження учас-ників підпільної комсомольської організації «Молода гвардія».
З лютого 1944 р. Хрущов, займаючи посаду Першого секретаря ЦК КП(б)У, однозначно очо-лював уряд республіки. Це був перший досвід суміщення високої партійної і радянської ро-боти. Іде відродження партійних організацій України, возз'єднання Закарпатської України з УРСР, відбудова зруйнованих підприємств. Було піднято з руїн Дніпрогес ім. Леніна, ста-ли до ладу гіганти чорної металургії -- заво-ди «Запоріжсталь», «Азовсталь», Макіївський ім. Кірова, Харківський тракторний. У рес-публіці виникла нова галузь -- газова індуст-рія (газопровід Дашава-Київ).
Хрущов --у вирі всіх справ. Предметом його особливої уваги стало сільське господарство.
Страницы: 1, 2, 3
|